"Опълченците на Шипка"е една от най-ярките творби на Иван Вазов, изразяваща суровата действителност през българското Възраждане. Чрез нея авторът показва лицето на истинския патриотизъм, накарал много хора да дадат живота си без да се замислят.
Вместването на Вазовото творчество в националната ни литература е многоаспектно и сложно, не толкова поради обема и тематичното разнообразие, колкото поради факта, че на Вазов бе съдено да осъществи генерални трансформационни процеси
Желанието на Вазов е чрез "Епопея на забравените" да изгради пантеон на великите личности от Възраждането. Създаването на "Епопеята" се свързва с основен проблем във Вазовата поезия след Освобождението – мотива за изгубения идеал и нуж
Димитър Димов е едно изключително явление в нашата литература.
Високообхватният му талант може да се мери само с творчеството на великия Вазов и Йовков и гениалните Яворов и Смирненски.